Tidligere i Happy!...
- Hvorhen? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Hvad med fyren? Beskriv ham. Så siger jeg det, og han tegner det.
Du står i gæld til mig.
Manden, du elskede, ødelagde sit ægteskab.
Jeg kan ikke.
Din far bliver skudt. Din mor mister forstanden.
Du får Sax. Så er vi kvit.
Andre børns forældre fik dem her. En god efterforsker ville overvåge dem.
Og se, om de får et.
Tal med fru Julemand.
Det minder mig om en, der arbejdede i Gimbels.
- Han hængte sig. - Mit monster er meget levende.
Ikke ham. Hans søn.
Du ser ud ligesom på tegningen.
Nick, er du okay?
Jeg kan se dig.
Åh nej. Nej.
- Dig. - Åh nej.
Du kan kun røre mig, hvis du tror på mig.
Farvel.
Åh Gud! Nej!
Jeg må efter ham.
Nick, er du okay?
Jeg havde været færdig uden din hjælp.
Du reddede mig.
- Det gør partnere. - Fald lige ned.
Vi skal væk.
Hvad er det?
"Vejen til en mand går gennem hans mave."
Lykkekagefirmaet "Den heldige dumpling"?
HEMMELIGHEDERNE BAG MIN SUSSEX
Min eks smed mig ud af Manhattan.
Bogstaveligt talt ud af bilen. Nu er jeg en Sirene fra Sussex County.
De tog min skønhedstitel, men jeg har stadig min Jersey-stolthed.
De troede, fængslet ville knække mig, men det gjorde mig stærkere.
Jeg frygtede mafiaens kugler. Nu skændes jeg med de skøre kugler.
Stakkels Isabella.
At miste sit barn er en mors største tragedie.
Men fire? Det ville jeg ikke ønske for min værste fjende.
Det er ironisk nok Isabella.
Ja, jeg har ondt af Isabella. Jeg har følelser.
Men jeg tilgiver hende ikke for det, hun gjorde til Edies bryllup.
Isabella klarer sig.
Døden er en del af at være italiener. Døden og en god sovs.
Du dræbte mine drenge.
Hvordan kan du sige sådan noget?
Du er deres onkel. Du skulle beskytte dem fra det liv.
- De var voksne mænd. - De var børn.
De var voksne nok til selv at vælge og til at finde en lejemorders kugle.
- Kan du ikke slukke de kameraer? - Kameraerne bliver.
Dine drenge ligger med krummede tæer, og du lukker de gribbe ind.
Jeg skammer mig ikke over, hvem jeg er.
Du er ond, Blue.
Du var en ond dreng, og du er en ond mand.
Den blonde kone, huset, de fucking sweatere.
- Ikke bruge F-ordet. - Vil du gerne miste fingrene?
Det ændrer ikke, hvad du er.
Okay. Vi går indenfor. Ti minutter.
Godt arbejde.
Jeg advarer dig, mrs. Scaramucci. Det er hård kost.
Jeg er klar.
Nej!
Vis mig ham!
Mikey. Min lille skat.
Nej!
Den er i kassen.
- Vi skal filme din ankomst igen. - Ud med jer, nu!
Især dig.
Jeg skulle ikke være taget i centeret. Der var så mange.
Men jeg havde lovet Cal en autograf fra en Wishee.
Han kunne hele teksten til "Sonny's Wish-mas Special".
Den sang spillede, da han blev væk.
Det er underligt, at man husker den slags.
Den sang spiller uafbrudt i mit hoved nu.
Vi går nu.
- Hvad fanden? - Undskyld.
Jeg føler med dig, men jeg kan ikke bruge hele natten på det.
Vi får ingen spor.
- Hvad med de røde kort? - Måske.
Vi kender ikke hans metode.
- Cal forsvandt til et Sonny Shine-show. - Ja, ligesom Hailey.
Men jeg kan ikke undersøge alle i håb om, at den, der gav dig kortet, dukker o...
Har De hørt det glade budskab?
Har De hørt det glade bud...?
Har De hørt det gl...?
Har De hørt det glade budskab?
Nej, det har jeg ikke, men det vil jeg gerne.
Kom indenfor.
DEN HELDIGE DUMPLING LYKKEKAGEFABRIK
En ekskursion til en kagefabrik.
Det ville Hailey elske.
Det røvhul ved, hvad der foregår.
Halløj, Konfutse. Vis mig hen til chefen.
En mands ansigt er et kort
over hans rejse gennem livet.
Fandens også.
Han sagde: "Dit ansigt er vist blevet kørt over af..."
- Kan du kinesisk? - Hailey og jeg går til det.
- Det er løgn. - Det er fremtidens sprog.
Vi fik en blå stjerne til sidste prøve.
- Gjorde I? - Barnemad.
Undskyld. Min bedstefar er senil. Klokken er 12. Kom ud af din pyjamas.
- Kan jeg hjælpe? - Vi leder efter chefen.
Vi. Mig. Jeg.
Her er hun.
"Vejen til en mand går gennem hans mave."
Det er vores. Jeg er ikke overrasket.
Vi er enedistributør i New York-området, og snart får vi Delaware med.
Mazel tov.
Det lyder skørt, men ved du, hvor den kommer fra?
Det er ikke skørt. Den er et par år gammel.
Men kager kan vente i årevis på deres match.
Deres match?
Tror du, vi sender dem tilfældigt?
- Lidt. - Det var det forkerte svar.
Jeg har set lidt for meget til at tro på det hokuspokus.
Universet har en orden.
Kagerne viser os den. Alle er unikke og finder den, der skal læse den.
- Hun hjælper os. Vær sød. - Jeg vil veje mine ord.
Jeg forstår, at du for at sælge tørre kager uden smag er nødt til at sige det,
selv om du lyder som en idiot.
Men der... findes ingen kosmisk orden.
Universet er en hjerteløs mær, som knalder dig, når det får chancen.
Bagefter vender det dig om og tager dig i røven.
Tror du, en skeptiker skræmmer mig? Så ville jeg ikke styre New York og omegn.
Jeg er stiv nu.
Se på det på denne måde: Den lykkekage førte dig hertil.
- Den og buslinje 6. - Det var da lykkeligt.
For jeg ved, hvor din kage kom fra. Nom Wah Tesalon.
Division Street 181. Hvor er det?
Pis.
Chinatown.
- Jeg tænkte på det, du sagde i går. - Om at slukke kameraerne?
Om ham, der dræbte mine sønner. Lejemorderen.
Jeg vil være lejemorder, far.
Hvorfor vil du være lejemorder, Gerry?
- De må dræbe folk, tante Izza. - Du godeste.
En lejemorder er ikke som andre mordere. Han er en speciel slags.
Han er ikke en psykopat, som nyder at dræbe.
- Forstår du? - De nyder det.
En lejemorder er en forretningsmand. Han dræber for penge.
Så spørgsmålet er...
...hvem betalte den mand for at dræbe mine sønner?
Sandheden er...
... jeg tror, det var hævndrab.
Hævn?
Det er ingen hemmelighed, at jeg har gjort nogle slemme ting.
Jeg har ikke altid været god.
Nej. Det er rigtigt.
Men én ting er jeg aldrig sunket dybt nok til at gøre.
Det der.
Det såkaldte reality-tv. Det er en virus, Isabella.
- Jeg åbner. - Sæt dig ned!
Straffer samfundet dig for det?
Nej. Det belønner dig.
Overdådigt.
Måske, da han kiggede ned
fra 100.000 kilometer oppe i himlen, valgte Vorherre...
...at tage sagen i egen hånd.
Han sagde: "Det her er ikke godt."
"Det er ikke den verden, jeg brugte syv dage på at skabe."
"Det var ikke mit ønske for de mennesker, jeg ofrede min egen søn for at redde."
Derfor, Isabella, som han har det med at gøre,
ramte Gud dig.
Han hævnede sig på dig. Øje for øje.
Han dræbte dine drenge, som han dræbte de ægyptiske spædbørn
tilbage i historisk tid.
På grund af en forælders uheldige valg.
Det er ikke min skyld. Det er ikke engang lejemorderens.
Det er din skyld, Isabella.
Du dræbte dem.
Jeg åbner.
Frappuccino?
Blue. Tak, fordi du kom med kort varsel.
Jeg adlyder dit mindste vink, hr. Insekt.
Ved du, hvad insekter elsker mere end alt andet?
Dødt kød?
Døde ting.
Mørket. Skyggerne.
Inde i en mur. Under en sten.
Hullerne i osten. Verdens hulrum, kan man sige.
Hvad hader insekter mere end alt andet?
- Lyset? - Eksponering.
Når du går ind i et mørkt rum og tænder lyset,
piler de ud i hjørnerne. Det forstår du.
Jeg forstår.
Gør du virkelig?
Selvom det er sløret, ved jeg, hvem det er.
Nogle af Jenner-pigerne er mindre eksponerede.
Det er et familieanliggende. Jeg skal nok tage mig af det.
Det er ikke det eneste.
- Din fyr, hr. Ho-Ho-Ho. - Junior Mozell?
Han har ordre til at blive...
- ...ved lasten. - Sig det bare, Blue.
Børnene.
Jeg vil ikke betvivle din måde at gøre forretninger på.
Men dine ansatte falder tilbage på dig.
Julemandskostumet er lidt bøsset, synes du ikke?
Alle kan lide julen, men måske overdriver han lidt.
Er han virkelig stabil nok til en så delikat opgave?
Han går op i sit arbejde, men hvad kan vi...
Hør her. Der er kun få dage til jul, og jeg skal bruge de pakker.
Det er vigtige gaver til vigtige folk.
De skal ligge fint under træet julemorgen.
- Javel. - Så sæt farten lidt op.
Flyt dem over til klargøring i aften.
Javel.
Når jeg er færdig med dig, vil du fortryde...
...at du ikke har prøvet det før.
- Varmt. - Ja. Varmt.
Du har ordet i din magt.
Jeg vil ikke kede dig, men den voks er perfekt til at hælde i næseborene.
Den hæmmer vejrtrækningen uden at dræbe
og giver en forfærdelig smerte, når kapillærerne sprænger.
Sikke jeg rabler løs.
Den kan også tage fem år af dine hænder.
Nu ser de kun ud som en 80-årigs.
Nu skal du ikke være grådig.
Det er fortryllende at se ind i de tomme,
udtryksløse øjne i timevis, men der er grænser.
Jeg trænger til Smoothietid.
Trænger.
Bliv bare siddende her og se tv.
Se, det er dit yndlingsprogram.
Det er det første gode, jeg har gjort for mig selv i lang tid.
- Smoothie. - Hvor fanden er du?
Jeg er hos familien McCarthy med Jessica, som du sagde.
Insektet er vredt. Vi ændrer nogle ting, og du skal gøre rent.
I dag. Nu.
- Jeg er midt i noget. - Kom ud af det.
Pis.
Okay.
Jeg kommer igen.
Helt ærligt. Det er ikke mig, I er ude efter.
Jeg er bare et bud. Vil du dræbe et bud?
- Du arbejder for mordere. - Det ved jeg ikke noget om.
Du arbejder for politiet. Der er heller ikke kun helgener.
Kan du se den her hårlok?
Den kommer fra en 9-årig dreng, der hedder Cal.
- Cal får ikke en god jul. - Hvis han ikke er død.
Se på den.
Jeg leverer bare konvolutter fra punkt A til punkt B.
Det er gode penge. Jeg går på Julliard. Det er ikke billigt.
Julliard? Kan du lide musik?
- Klaver. - Hvad?
Jeg spiller klaver. Jazz.
Jeg vil være den sorte Bill Evans.
Jeg er ikke et monster.
Klaver.
Okay.
Nej, lad nu være. Det er chikane!
Hvordan føles din hånd på gassen?
- Har en del af dig lyst til at klemme til? - En stor del.
Fortæl os, hvor du fik den konvolut, Liberace.
Ellers må du spille "Prinsesse Toben" med benene.
Okay.
Det er bare et sted. De sender adressen og lægger pakken.
Det var flot.
Glem klaveret. Du er bedre til at synge.
- Du skal gå hjem. - Ikke tale om.
Jeg fejlbedømte dig. Det gjorde Nick måske også.
Du er hårdfør.
Men hvor jeg skal hen, vil du bringe mig i fare.
Og hende.
Jeg kan bure dig inde igen, eller du kan tage hjem.
Jeg ringer, når jeg ved noget.
Det lover jeg.
Nick. Katten prøver vist at sige noget. Men hvad?
Se den fine plastikmad, papirlamperne og de sjove hatte.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor hader du Chinatown?
De fandens kort hader mig.
Ikke igen.
Du er en fyr, ikke?
Jeg elsker en lykkelig slutning.
Ja, jeg siger aldrig nej tak. Okay. Her er det.
Nick Sax. Politi... agtigt.
Jeg leder efter en, der får mad herfra.
Et stort, ildelugtende dyr.
Han ligner en julemand, der er blevet kørt ned og oversprøjtet med kattepis.
Sig noget på mandarin. Langsomt.
Den klarer jeg. Gentag efter mig.
- Mener du det? - Shi. Det betyder ja.
Så kom med det. Langsomt.
Vi... har brug for... din hjælp.
Jeg skal prøve.
Ja. Fortsæt.
Vi søger...
...en vanæret...
...julens mand.
Mange...
...nudler...
...og kød... i hans... mave.
Kun... det kan... redde en engel... fra at blive dræbt.
Følg mig.
Okay.
Ikke dårligt.
Jeg tvivlede.
Hvad pokker?
Yin og yang-fisk. Død og levende.
Fik I en blå stjerne? Meget imponerende.
Buddet kommer snart. Han kan hjælpe.
- Skældte hun mig ud? - Hun siger, buddet kan hjælpe.
Fint, men jeg spiser ikke den der.
Hej, skat. Vi er sultne.
Giv os to yin og yang-fisk.
Beklager, Willy. Den mand fik den sidste.
Det er Nick Sax.
Blue Scaramuccis lejemorder. Ham, der stjal kodeordet.
Den stakkel er som yin og yang-fisken.
Han ved ikke, at han er død.
Ring til triaderne. Vi har fået en tidlig julegave.
Jeg er buddhist.
Din idiot. Det er bare en talemåde.
Tænk, at du gjorde det.
Det var det mest humane at gøre.
Her er han.
Okay. Start motoren.
Vi leder efter...
- Tal engelsk. Hvor meget hash vil du have? - Jeg skal ikke... måske en joint.
Men jeg leder efter en mand, som får mad herfra.
Han ligner en julemand, der er slæbt gennem en sump og overhældt med benzin.
Ham kender jeg. Han køber i store mængder.
Et par gange hver uge.
Ribben, moo shu, krabbekager, ekstra lykkekager.
- Du ligner ikke en immigrationsbetjent. - Hvad?
Han køber nok til 50 cambodianere, men der bor vist ikke nogen.
Jeg gætter på, at det er en ulovlig fabrik eller et bordel.
Nu er jeg ekstra interesseret. Hvor?
- En gammel bygning ved South og Rutgers. - Sig det mere præcist.
- Gud er i detaljen. - Helt sikkert.
Lad mig se i min digitale log og finde koordinaterne.
Jeg prøver at redde et liv.
Jeg har ikke tålmodighed til din sarkastiske hjerne.
Du fører mig hen til den bygning nu.
Eller jeg smadrer din hånd og ryger al din hash.
Op med dig.
Hov, dit røvhul. Fisken er ikke gratis.
- Åh Gud, hjælp mig. - Det har du fortjent, din gris.
En dollar i drikkepenge.
Nu behøver min mor ikke samle iPhones i Shenzhen.
"Brug en kniv næste gang."
Hvad sagde du?
- Fjollet lykkekage: "Brug en..." - Kniv!
Se, Happy! Et yin og yang-røvhul.
Pas på, Nick.
Du kan ikke gemme dig for mig, Sax.
I er kun fem. Seks giver forårsrulle.
Det er vildt fornærmende.
- Fornærmende? I prøver at dræbe mig. - Nej, Sax. Vi dræber dig.
Stik den fjeder op i r... Av! Hold da op.
For helvede.
Du skulle ikke være kommet.
Tro mig, Elvis.
Jeg holder mig fra den rådne turistfælde, men i dag har jeg en mission.
Chinatown! Kom! Lad os finde Rutgers og South Street.
Pis, er der flere?
Nick! Heroppe!
- Har du det, jeg bad om? - Si, signora.
Grazie. Kom ind.
En cheeseburger.
Grazie.
Hvad bringer dig hid, min kære?
Jeg er så ulykkelig.
Jeg må vide, hvem der gjorde det.
Hvem der dræbte mine børn.
Hvis du først ved det, kan du aldrig glemme det igen.
- Capiche? - Ja. Si.
- Grazie. - Mor, bedstemor,
oldemor, vis mig Isabellas søn.
- Jeg kan se dem nu. - Si?
De er sammen.
De har fundet fred.
De elsker dig meget højt.
De advarer dig.
Du har en fjende i dit hjem.
Den fjende dræbte dine tre sønner.
Hvad siger hun? Tre? Der er fire.
Hvad siger du? Fire. Der er endnu en søn. En dreng.
Mikey er der ikke.
- Mrs. Scaramucci. - Jeg vil se mine sønner.
Jeg er midt i en indviklet op...
- Går vi den rigtige vej? - Ja.
Der er broen. Så går vi mod øst.
Det tror jeg da. Eller er det øst?
Så skal bygningen være... For fanden.
Vi må ikke være faret vild.
Jeg har været faret vild i 20 år. Jeg kender følelsen.
Hvad laver du?
Hvad jeg laver?
Jeg render rundt som en idiot på grund af en lykkekage.
Der må være over 20 bygninger.
Han kan være i dem alle.
Forstår du det?
Heldet slap op.
Vent. Et øjeblik.
Ikke helt.
Jeg aner ikke, hvad du laver, men stop.
- Laver du jazzhove? - Jeg danser håbets dans.
For at omgå sangforbuddet? Det er lige så slemt.
Der er altid håb.
"Der er altid håb." Lad mig fortælle dig om håb.
Håb er som den her lighter.
Glem det. Dans løs. Jeg er ligeglad.
Hvis du tror, at lynet vil slå ned og mirakuløst vise os vej...
- Hold da kæft. - Du godeste, Nick.
Julemandens far arbejdede i Gimbels.
Ja. Jeg sagde jo: "Hold da kæft".
Okay. Du skal ikke sige det.
Du skal ikke sige det. Lad være.
- Du sagde, det var et fint sted. - Det var det, da jeg var barn.
Hailey havde svært ved at lære at binde snørebånd.
Men hun lærte det.
Nu og da savner jeg hende så meget, at jeg lukker øjnene
og mindes den gang, vi lærte at lave pizza.
Og da vi kiggede i planetariets teleskop og kunne se Pluto, som om vi var der.
Minder falmer eller gør ondt.
Og en dag er Pluto ikke længere en planet.
Som om det aldrig var sket.
- Okay. Kom så. - Hvorhen?
Dameafdelingen.
Åh gud! Hvorfor gjorde du det?
- Sax? - Du stak mig i mit gode ben.
Det er her! Det mørke rum.
Hailey?
Happy og min far kommer og redder os.
Hvordan skal han finde os nu?
Det ved jeg ikke.
Syng den igen!
Tekster af: Bjørn Erik Niss